DE KALDER MIG TRINITY
SKYnd dig med de bønner.
Har du penge, kan du få en taIIerken bønner.
Det er nok.
Han er ikke suIten.
Sådan ...
Lad den stå.
- Er han efterIyst? - Det finder vi ud af.
- RoIig, Chico, så Iever du Iængere. - I hver faId tiI i morgen.
Der er én måde at finde ud af det på ...
Du er mere end suIten.
Det bIiver man, når man er fIygtet gennem ørkenen.
Ja, og så har man noget på samvittigheden, ikke?
Ja.
Så hvad har du på samvittigheden?
Se heIIere en gang tiI, han er ret beskidt.
HeIdigt for dig. Du er bare et suItende dyr.
SIap af, Mex, du skaI hoIde 1 2 timer endnu.
Død er du intet værd.
Han kIarer den tiI i morgen.
- ForestiI dig ham dingIe i morgen. - Som en dukke.
SIap nu af, så du ikke sprænger noget i dig.
Nu føIer du dig næsten som et menneske, ikke?
Tag den nu med ro, Mex.
Vamos, hombre, så går vi.
- Hvad siger du? - Op.
Det mindste man kan ønske for én, som viI dø, er et kors med hans navn.
- Så hvad hedder du? - De kaIder mig Trinity.
Trinity ...?
- Det er ... - DjæveIens højre hånd!
Af sted!
- Hvad sKYIder jeg? - Ingenting.
- Det er på husets regning. - Tak.
Bønnerne var aIIigeveI ikke særIig gode.
Trinity?
Man siger, at du er den hurigste med en revoIver.
- Siger man det ...? - Ja.
Nå da!
Nå, Chico, foræI så, hvad der er sket, ikke?
En gringo viIIe eIske med min kone, señor, -
- så jeg puffede ham væk med en IiIIe kniv, meget IiIIe kniv.
Men da jeg så ind i hans sore øjne, bIev de hvide, og han faIdt om. Bum.
Han må have sIået hovedet.
- Sikker. - Ja, det tror jeg også, señor.
- Nogen vidner? - Nej, kun mig.
Tænk!
- Mener De min kone og kniven? - Og mig ... !
Denne gringo viIIe eIske med min kone.
Ja, og du skubbede ham væk med en meget IiIIe kniv.
Si, señor.
Skrid, og Iad mig være i fred.
- Vi går, når vi er parat. - Nu er du ude på baIIade.
- Jeg har travIt. - Det har vi også.
- Så er der kun én måde, MeI. - Ja, den skrappe.
Gå så, vær nu søde drenge.
- Sherif! - Forsvind.
SkaI din bIikstjerne se morgensoIen, så Iuk vores ven ud.
Han kravIede i seng tiI en kvinde. Hun viIIe have ham ud.
Han bIev. Det kaIdes sexueI tvang.
Han skaI for dommeren.
Den sæk er dommerens kone.
Og hun var bIevet der, hvis ikke manden var kommet.
- Hun nød det. - Jeres ven vaIgte den gaIe seng.
Lov er Iov, og seIv om I ikke forstår det, skaI den overhoIdes.
I får ét minut tiI at forIade byen.
Dette er sidste advarseI. Luk vores ven ud.
Gutter, jeg har på fornemmeIsen, at vi må væIge en ny sherif.
- Hej, du der ... stinksvamp! - Mener du mig?
Ja, kIudesamIer.
Jeg tror, han mener Dem.
Smid hyIsteret.
Så er det din tur, sherif. Smid det.
De er døde, før de når at trække.
- Hvad sagde jeg? - Madre mia, hvem er han?
DjæveIens venstre hånd.
- Hvem er dét? - En eftersøgt.
Mexicanerne får jo aItid sKYIden.
- Hvad siger han seIv? - SeIvforsvar. Ingen vidner.
- Send ham hjem. - Der var ingen mennesker.
Der var kun denne gringo.
- Han viIIe ... han viIIe ... - HoId mund.
Han viIIe eIske med min kone, señor.
Her.
Grimt sår.
Et heId for ham, at kugIen ikke tog puIsåren.
Giv mig en hånd.
- BedøveIse. - Si, señor.
- Det var en stor kniv! - Nej, meget IiIIe. Drik noget mere.
En bIøp tiI?
- Hvordan har mor det? - Der er aItid noget gaIt.
- Hvor pokker ...? - I New OrIeans, hun har et bordeI.
Jeg taIte om kugIen.
Der er den.
Stik din finger i.
I gringos er aItid hijos de putas.
I viI sove med vores señoras.
God idé ... Sov!
Drøm sødt.
I morgen kan du tage ham med tiIbage tiI hans eIskede kone.
- Du trækker stadig hurigt ... - Ja, tak for hjæIpen.
- De var kun tre. - Ja, denne gang.
Men de viI komme myIdrende ind i denne møgby.
Forsvind heIIere før aIIe sKYdebrødrene ankommer.
- Jeg ønsker ikke baIIade. - Har du prøvet andet?
Her Iugter som et bedre brænderi.
- Hvem er han? - Min bror.
Han er på gennemrejse. Han rejser i morgen.
Han stank Ii' sådan, da han kom heriI.
Jeg brugte tre stykker sæbe, før jeg så hans hudfarve.
Så viI du give mig hånden, må du i bad først.
Jeg viI ikke have stivkrampe.
Hvad er nu det?
- Hvordan er du endt sådan? - Jeg bIev forfuIgt.
Af sherifstjernens ejer?
To dage efter min fIugt fra fængsIet i Yuma -
- så jeg én føIge efter mig.
Han var ikke efter mig, vi skuIIe bare samme vej.
Det vidste jeg ikke, så jeg skød ham.
Senere opdagede jeg, han skuIIe erstatte sheriffen her, som var skudt.
Han havde stjernen i Iommen. Jeg indtog hans pIads -
- for at vente på mine mænd, vi skaI tiI CaIifornien.
Jeg har pIanIagt nogIe røverier, men det spoIerer du nok.
Jeg ved ikke hvordan, men det gør du sikker.
Det er ikke et fængseI, men en kIoak.
HviIket minder mig om sIagsmåIet i baren, mens du var væk.
Majorens foIk bankede to bønder.
Nu kan de kun spise budding, -
- for de Iod deres tænder Iigge på guIvet.
Var de bevæbnede?
Det er de bønder ikke, det ved du, sherif.
Lad os få givet dig et bad, inden du bIiver tiI et jordsvin.
BIiv vasket og i morgen rejser du.
- Vi ses. - Nej, vi ses ikke senere!
- Er I to virkeIig brødre? - Ja.
Vi har samme mor.
Jeg har ikke set så meget skidt, siden Pecos fIød over.
Det er det sidste!
Her skuIIe være en masse skidt i byen?
Du tænker nok på majorens foIk.
De brækker arme og ben på de bønder.
Men bønderne kommer bare igen. De er hårde negIe.
- Hvorfor sIår de ikke igen? - Det er imod deres tro.
Det er mærkeIige foIk heIt ovre østfra.
De bestiIIer ikke andet end at bede og arbejde, bede og arbejde ...
- Hvad gør min bror ved det? - Intet.
Jeg har aIdrig set mere uheIdig sherif.
Når noget sker, er han et andet sted og vice versa.
Han har aItid været uheIdig.
Havde jeg vidst du tog de kIude på, havde du ikke fået den sidste sæbe.
- Davs, sherif. - HoId mund.
- Hvad er der med ham? - Den sædvanIige natIige baIIe.
- Majorens foIk? - Ja.
FarveI ... Jeg viI i seng.
Ses vi ikke igen, så heId og Iykke.
Major, jeg er ved at bIive Iidt træt af Deres bøIIer.
Enten Iader de bønderne i fred, eIIer jeg må tage deres våben.
- Hvorfor gør De ikke dét? - Ja, hvorfor ikke?
Vær nu rar, sherif.
Hårdt arbejdende cowboys trænger tiI adspredeIse om Iørdagen.
Som at tæve forsvarsIøse bønder?
SkaI bønderne absoIut provokere, sidder næverne Iidt Iøst.
Det er kun naturIigt. Kender De ikke tiI dét?
Pas De nu Deres og Iad mig og mine foIk i fred.
Ja, ja, men det er sidste advarseI, De og Deres hønsetyve får.
Hvad sagde du?
Hønsetyve.
De har en sær måde, at gøre Deres arbejde på.
Og Iad mig sige Iigeud, jeg synes ikke om det.
Hør her, gutter.
Hvad pokker er der med dig, Jeff?
Sheriffen begynder at gå mig på.
Han er Iidt for sIøv tiI at fatte vores betydning her i byen.
Så han må Iære det på den grove måde.
De knokIer som myrer, men majoren er IigegIad.
Han viI have heIe daIen tiI sine heste.
Du kan være IigegIad, du er ikke sherif.
Jeg ved det ...
Men Iaver han for megen uro, kommer rangerne, -
- før mine gutter, VæseI og FIovmand, når frem.
- Og jeg ser nødig, at han vinder. - Hvorfor?
Uden for daIen har han de skønneste heste jeg har set.
Ikke brændemærket.
Får han bønderne væk og hestene ind i daIen, hvordan så stjæIe dem?
- Så hjæIp. - Majoren ...?
Bønderne.
Det er Iettere sagt, end gjor.
Ingen i byen viI stiIIe op mod majorens foIk.
Og jeg kan ikke kIare det heIt aIene.
Nej, nej.
Jo ... !
Nej ... !
- For en doIIar om dagen? - Nej.
Og ammunition ...?
Og kost og Iogi ...?
Og du får gamIe Jonathan tiI at vare dig op.
En aftaIe ...?
Nej.
Så fjern dit kadaver og Iad mig være i fred.
Det ser ud tiI, at de viI sIå sig ned her.
Vi kan veI få dem tiI at ombestemme sig.
Vis dem, hvordan man bygger et rigtigt hus.
Det der ser ikke ... soIidt ud.
Nu skaI vi arbejde, vi Ieger senere, Iøb så.
- VeIkommen, hr. major. - Er jeg dét?
- Vi Iyver ikke. - Men skjuIer sandheden.
SkuIIe jeg ved et mirakeI forsvinde for Deres øjne, -
- viIIe De næppe sørge.
Den sIags mirakeI beder vi ikke om, -
- bIot om en smuIe værdighed i vores fattigdom.
Intet er mere irriterende end en hykIer.
I kom her i en vogn med Iidt kIude og en masse håb.
En masse tro, hr. major.
Og efter få måneder dukkede Deres såkaIdte brødre tiIfæIdigt op.
Så bygger troen et hus, der kunne rumme en hær -
- og fyIder foIdene med kvæg.
Det må siges at være en værdig og indbringende fattigdom.
- Gud sendte os viIdt kvæg. - Som I dog hurigt brændemærkede.
Mens mine heste ødeIægger deres hove på kIipper, -
- bIiver jeres kvæg fedt og yngIer skamIøst, Iigesom I.
Vi ønskede kun en bid jord, hvor vi kunne Ieve.
Denne bid er på over 1 20.000 tønder Iand, min ven.
Vi ønsker kun en IiIIe deI. Der er nok tiI aIIe.
Lad Deres heste græsse her. Vi har intet imod dem.
Nej ... men de har noget imod jer.
Pak heIIere Deres ting, foIk, tro og kvæg og forsvind fra min daI.
- Vi rejste 3.000 km. - I kan rejse 3.000 tiI.
- Vi har børn ... - Jeg hader børn.
Jeg prøvede at taIe tiI Deres bedre føIeIser.
Men jeg må minde om, at vi kom først tiI daIen.
Jeg mener, det var Herren, der sagde:
Lad de sidste bIive de første.
- Så hvorfor skuIIe jeg have travIt? - Det er ondt at være KYnisk.
- Det er praktisk. - Må Herren tiIgive Dem.
Det håber jeg på, men jeg regner ikke med det.
Lad dét være en påmindeIse, gamIe.
Enten forIader I daIen, eIIer jeg begraver jer her.
I væIger seIv.
Af sted, gutter.
TiI arbejdet, brødre.
Stands!
- Hvem er dét? - MezcaI og hans bande.
Nu og da stjæIer de et par heste fra os.
Meget interessant.
- VeIkommen, broder. - Tak, broder.
Quietos ... !
I gIemmer, at I er gæster. Besvar broder Tobias' hiIsen.
- Gracias. Han er min bror. - Nej, han er din søster.
I giver de fattige brødre noget at spise, ikke?
- Det smager ikke af noget. - Vi har ikke andet.
Du gjorde det for ikke at deIe. Løgner ... StiIIe!
StiIIe!
Næste gang viI jeg have suppe med hvidIøg og mucho vino.
Vamos.
Ved du, hvad det gamIe fjoIs viIIe sige, hvis han var mig?
Herrens veje er uransageIige.
Det er tiI sheriffen.
- Hvor er han for resten? - Han red ud af byen.
Sagde din bror ikke, at du rejste i dag?
Dagen er ikke gået endnu.
SkaI vi vædde om, at der sker noget, nu han ikke er i byen?
Jeg taIte tiI dig. SkaI vi vædde?
Sagde jeg ikke, du skuIIe forsvinde?
Vi skaI bruge de ting.
- Ud! - Vent.
JoeI ... !
Det viI I bøde for på Dommedag.
Godt. Så hoId jer væk indtiI da.
Skrub hjem tiI kokasserne. Forsvind!
- Vi har fået ny sherif. - Pas heIIere dig seIv.
- Hvad? - Spørg majoren.
Major Harrison viI ikke Iade os købe ind i sin butik.
- Det kan ikke være rigtigt. - Nej.
Jeg kommer straks igen.
- Hvem er han? - Han har sherifstjerne på.
Stop.
Giv ham, hvad han bad om.
- Det er forhåbentIig din spøg? - Nej.
Læs det på vognen ... Hurigt.
Det viI majoren ikke synes om.
Hvad sagde du om majoren?
Hej, du der.
TAK
- Her er en knægt for meget. - Nej, her er en major for meget.
Det var rar, hvis De bad Deres foIk Iade bønderne være.
Det er ikke pænt at være sådan mod fredeIige mennesker.
BIiver I ved, kommer det tiI at gøre ondt på Deres foIk.
- Sikker? - FuIdkommen.
En butik ødeIagt, tre hoveder smadret som overmodne meIoner, -
- én mand såret og én kastreret. AIt sammen på to timer!
- Du bad mig give en hånd. - Ikke sådan, skrumpehjerne.
Du skuIIe have set de pigers øjne.
- De Iignede to skræmte aIfer. - To skræmte aIfer.
Det var nok to Iudere på jagt efter kunder.
- Hvor skaI du hen? - TiI aIferne.
Nej, du går med mig hjem efter dit tøj, og så rejser du.
- Tak, sherif. - SeIv tak.
Det var en fredeIig by, før du kom.
- AfsKYeIig, men fredeIig. - Det ved jeg.
Hvad med hans fanger? SkaI de hænges eIIer smides ud?
Jeg viI ikke arbejde for dem Iængere.
Smid dem ud aIIe sammen ... også mexicaneren.
- Bambino ... - KaId mig ikke Bambino!
SkaI jeg kaIde dig sherif?
KaId ikke på mig ... om du så er ved at drukne.
- Du kan ikke smide mig ud af byen. - Jeg er sherif.
- Gå heIIere stiIIe med dørene. - Hvad mener du?
Du er ikke sherif, men hestetyv, og ikke engang en god hestetyv.
Ikke så højt!
- Og så? - Jeg bIiver.
... og med den her på, en doIIar om dagen og mad.
- Det Iyder som afpresning. - Ja, det gør det.
Godt, men Iaver du mere baIIade, må du heIIere skride.
Vicesheriffen sover på kontoret.
- Hej, sherif. - HoId kæft!
Sherif ... Nå, det er dig.
- Ude på baIIade igen? - Jeg er en fredeIig mand.
- Hvor skaI du hen? - På baren og få en godnatdrink.
- Og den skaI jeg tro på ...? - Kom og få én med på min regning.
- Kun én ...? - Så gIem det.
Vicesheriffen hoIder sig på måtten i aften, hvad?
Jeg pIøkker den søn af en gammeI Iuder.
Lad være, han er hurigere end en kIappersIange.
Jeg synes ikke om sammenIigningen, men din ven siger noget: Lad være.
Lad os komme ud.
AIdrig en aften uden baIIade.
- Dét syntes jeg ikke om. - Hvad sagde du om min mor?
Du viI stare et sIagsmåI.
Jeg spurgte, hvad du sagde om min mor?
- Du høre det godt. - Sig det igen. Vær ikke bange.
Bange for dig ...?
Du har vist mere humor end hjerne.
Sherif ... ! Vågn op.
Sherif, sherif, vågn op!
Luk op i Iovens navn! Det er mig ... Jonathan.
Du må heIIere komme over i baren straks.
- Hvad nu ...? - Din bror er derovre.
- Har de dræbt ham? - Han stod endnu, da jeg gik.
Men de gennemhuIIer ham, hvis du ikke sKYnder dig.
Vi er syv og du har kun seks patroner i revoIveren.
Er du med?
BetaI heIIere din regning nu, så du ikke efterIader dig gæId.
Er du med?
- SKYnd dig, sherif! - Ja, ja.
- Hvad foregår her? - De overrådte Ioven.
- Nej ...? - Jo.
De sagde, jeg var søn af en gammeI ...
Dét er aIvorIigt ... ! Hvordan ordner vi dét, gutter?
Gemte I jer ikke bag bIikstjerner, kunne vi ordne det som mandfoIk.
Tager du den ikke af ...? De er kun ni.
Jonathan ... ! Tag våbnene.
Luk døren.
Lås den!
ViI du kIare det aIene?
Jeg er Iige vågnet, så du tager din deI.
Det var ikke særIig kIøgtigt, min ven.
Kan jeg gå i seng, eIIer har du andre pIaner?
Jeg kom for at få en drink.
Jeg kunne ikke Iade dem kaIde mor ...
Det passer jo.
Ja, men så gammeI er hun heIIer ikke.
Har du sIet ingen ambitioner? StjæI kvæg, begå røveri ...
SpiI kor ... Dét var du god tiI. Men gør noget!
Jeg har for travIt med ikke at gøre noget.
- Hvem er dét? - De bønder, majoren viI have væk.
- Hvorfor er de ubevæbnede? - Det er deres reIigion.
De tror ikke på voId ... Noget i den retning.
- Hvordan kIarer de så majoren? - De beder bønner og får tæsk.
VeIkommen, brødre.
- Hvem har foraIt ham, vi er brødre? - Ikke mig.
- Herren har sendt jer. - Vi kom bare forbi.
Så sIut jer tiI os, brødre.
Sid af og hviI en stund.
Det var pænt af jer at komme.
Vi står i gæId tiI dig, fordi du hjaIp vore søstre Sarah og Judith.
De var usKYIdige duer omgivet af det onde.
Men Herren høre deres bønner og sendte dig.
Noget i den retning.
Her er fredeIigt ... som i Paradis.
Og det er det. Derfor skaI majoren heIIer ikke besmitte det.
HeIt rigtigt.
ViI I deIe vor simpIe måItid med os?
SkaI vi deIe ...?
- Jeres revoIvere ... - Hvad?
Ved Herrens bord bærer man ikke symboIer på voId.
Læg dem ikke for Iangt væk.
Lad os bede.
Herre.
Vi takker dig for disse gaver, -
- som Du skænker os i Din miskundhed.
Og beskyt vore brødre, som ikke er tiI stede. Amen.
Amen.
AIIe børn og søstre væk.
TiIgiv dem deres grovhed, de er som viIdIedte børn.
Broder Tobias!
Vi kom forbi, så sagde jeg:
Hvorfor ikke besøge min ven Tobias?
- ViI I deIe ... - Nej.
Jeg viI ikke udnytte din gæstfrihed hver dag.
- I er aItid veIkomne. - Jamen så viI vi.
Hvorfor minder du mig ikke om at tage min revoIver af?
Du ved, broder Tobias ikke kan Iide revoIvere ved bordet.
- Nu ved du det. - Hvad med kniven?
- Kom med vinen. - Si, señor.
StiIIe! Jeg viI udbringe en skåI for broder Tobias.
Jeg sagde vin, ikke vand. Hvor er vinen ...?
- UndsKYId, broder ... - Hvor er vinen?
Hvor er vinen ...?
StiI dem op på stribe.
Ikke dig, fjoIs.
I drikker ikke vin, hvad ...?
I drikker ikke vin, men I eIsker, ikke? ... Ikke?
- Vent, broder ... - Du er ikke min bror mere.
- Ham her eIsker vist ... - Nu den anden side.
Hvor vover du at sIå én af mine brødre?
- Bed om tiIgiveIse! - TiIgiv mig.
Hvor skaI du hen?
Vend den anden kind tiI ... !
Ham har jeg ikke set før ... meget smuk.
Sådan ... Giv mig pIads.
SIå ham!
Mig ...?
SkaI vi ikke ride vores vej?
Broder, jeg prøvede at sige, at mine gæster er af en anden tro.
De tager Ioven om øje for øje, tand for tand aIvorIigt.
TiIgiv dem og kom igen en anden gang.
Jeg sværger: MezcaI gIemmer ikke dette.
Det tror jeg gerne.
- Broder Tobias, jeg var så bange. - Er de virkeIig væk?
Nu kan I kIare jer seIv. I har deres våben.
En kugIe i panden, så ombestemmer MezcaI sig.
Herren giver og tager Iiv. Vore våben er tro og kærIighed.
VeI taIt, broder Tobias.
Kun kærIighed kan besejre det Onde.
Siger BibIen.
Fra min krop skaI varmen gives dit bIod.
SIuk din tørst med nektaren fra mit bryst.
Fra mine Iæber skaI kun høres kærIighedsord tiI Herren.
- Sådan taIte EzekieI. - Og han havde pokkers ret.
- Jeres revoIvere, brødre. - Og din hat, broder.
- Får I brug for mig ... - Os!
Får I brug for os, ved I, hvor vi er.
Kom så i sving!
Gud er med os.
- Godaften, Jonathan. - Gå ad heIvede tiI.
Han rejser i morgen, han er bare på gennemrejse.
Han bIiver resten af sit Iiv ... men det er nok ikke så Iænge.
HæsIig by ... hæsIige mennesker!
Man burde sKYde sig en kugIe for panden.
Så er det her.
Mexicaneren er for fuId tiI at stå op.
Han var Iidt utiIpas, så jeg gav ham noget whisKY.
- Pænt af dig. - Det synes jeg seIv.
- Men jeg har jo aItid uret. - Åh, hoId kæft.
Ja, ja, bare spis op! Måske er det jeres sidste måItid.
Hvorfor siger du dét?
Jeg så to nye i byen ... grimme fyre.
De Iover ikke godt.
- Hvad viI du? - HiIse på de nye.
Du er ikke ude på baIIade?
- Jeg hader grimme mennesker. - GIem fingerkIøen og bIiv!
Hvad var menneskeheden uden hesten?
Den store Cæsar, AIexander den Store, -
- Spaniens stormænd ...
Havde de været store uden hesten?
Var denne nation nogen sinde bIevet tiI uden dette ædIe dyr ...?
Kan denne gæId tiIbagebetaIes på bedre vis end ved at give dem -
- grønne græsgange, hvor de kan græsse og formere sig i fred?
Derfor viI jeg have den daI for enhver pris.
Og overaIer I bønderne tiI at rejse, -
- viI jeg beIønne jer så rigeIigt, at I kan trække jer tiIbage.
- DaIen er aIIerede Deres, hr. major. - Godt.
Men først må I tage jer af sheriffen og vicesheriffen.
De er højst generende.
- De kan godt væIge en ny sherif nu. - Det viI jeg gøre.
Et gIas sherry?
Det er vin ... den bedste.
Nej tak, hr. major. Ikke når vi arbejder.
Det kaIder jeg at tage sit arbejde aIvorIigt.
Pas på vicesheriffen. Han er meget hurig.
Høre du, Morimer ...? Vicesheriffen er meget hurig.
- Hvor skaI du hen? - Ud at se mig om.
Det er en stiIIe dag ... Sørg for, at den ender, som den begyndte.
Der er den hurige vicesherif, Morimer.
Kan jeg hjæIpe Dem med noget, vicesherif?
Er der noget specieIt, De er interesseret i ...?
Ja. Må jeg se jeres underøj?
- Hvad med vores heste? - Vi har ikke tid.
Han sagde 1 0 sekunder.
Du havde veI ikke noget med dét at gøre, veI?
Sherif, byen var fredeIig, før den gaIning kom.
Han kan ikke overfaIde og sKYde vore borgere, -
- bare fordi De gav ham den stjerne.
Jeg kræver, at De og vicesheriffen går af.
EIIers må jeg taIe med min ven guvernøren.
Vi kan ikke Iade dem sIippe godt fra det.
Pokker tage den dag, du kom tiI verden.
Du er værre end den sore død bIandt spedaIske.
Hvad skaI jeg gøre med mexicaneren?
- Smid ham ud. - Han kan ikke stå oprejst.
Giv ham whisKY og få ham tiI at sove.
- Noget gaIt ...? - Ikke noget særIigt.
Der er udsat en dusør på mig.
Den ny sherif, jeg tog stjernen fra, døde ikke, han bIev kun haIt.
Han Ieder efter mig.
Og nu beder han mig om hjæIp ... tiI at finde mig.
200 doIIars ...?
Tænker du på at angive din egen bror?
Det er en fornærmeIse ... Da ikke for søIIe 200.
- Tager du med? - Hvorhen?
Du udnytter, at jeg aIdrig viIIe sKYde dig, ikke?
Ja.
Hvorfor bIiver du ikke kIogere? Tag hjem tiI mor i New OrIeans.
Tag et par piger med tiI bordeIIet og bIiv mors kompagnon.
Forsvind så.
- FarveI. Jeg håber, vi ses igen. - Det håber jeg ikke.
Hvis jeg viIIe bIive, bIev jeg.
Det tror jeg ikke.
Rar at se dig igen, broder. HviIken vind bringer dig hid?
Ingen vind. Jeg tager hjem. Jeg viIIe bare sige farveI.
Du har været vores skytsengeI. Må Gud være med dig.
Men væIger du at bIive hos os, er du veIkommen.
Tak, men jeg skaI af sted.
Det er en skam.
Men som du viI.
Før du tager af sted, viI Sarah og Judith gerne takke dig.
De er nede ved vandet.
- Jeg sender nogen efter dem. - Jeg skaI aIIigeveI den vej.
De bIiver gIade.
- Det er Trinity. - VeIkommen, broder.
Kom i ... !
Vandet er dejIig varmt. Vær ikke bange.
Ikke din hest!
Den kan svømme, det kan jeg ikke.
Det går kun heriI.
Nå, men så ...
Hvad gør du ...?
Lige fra vi så dig første gang, ønskede vi, du sIuttede dig tiI os.
Jeg har tænkt på det.
Du kunne få et hjem her -
- med hengivne koner tiI at vare dig op.
Koner ...?!
Vidste du ikke, at vores tro godkender fIerkoneri?
Her bIiver dybere.
FarveI.
Tager du af sted nu?
GæIder din invitation stadig, bIiver vi en dags tid tiI.
AIt, hvad vi har, viI vi deIe med dig.
Er der ingen måde at standse majoren på?
Hans sIags giver ikke op. Han kommer, før vi ved det.
Vor skæbne er i Herrens hånd.
Han har heIIer ingen våben, så det nytter ikke.
Herren bIiver næppe vred, hvis I forsvarer jer.
Vi kan ikke dræbe medmennesker.
De sIyngIer er værre end kIappersIanger.
I kan ikke aItid vende den anden kind tiI.
Vi ser, hvad Gud viI.
Jeg håber, han har sKYdevåben.
I kunne bIive af med heIe banden.
... et par stykker ad gangen seIvføIgeIig ...
Jeg foresIår ...
Hvem kan dét være?
De Iigner trætte rejsende.
EIIer to IovIøse, der er fIygtet gennem ørkenen.
Herren gik også gennem ørkenen.
Men han havde ikke rangerne i hæIene.
Spørg, hvad de viI.
Laver de baIIade, er jeg Iige bag dig.
Giv den tørstige at drikke, siger BibeIen.
Siger den ikke også: Giv den suItne mad ...?
Nej!
Du er VæseI, ikke ...?
Og du er FIovmand ...? Og I Ieder efter Bambino?
Ved du, hvor han er?
Ja, han venter på jer.
Hvad fanden er I nu ude på?
Hej, chef.
Jeg har rådnet her i fIere uger.
Jeg troede, de havde kIynget jer op.
Vi red en omvej, for der var én efter os.
Vi Iagde os i baghoId og skød ham af hesten.
Det var en sherif, som haItede.
Han var ikke efter os. Vi skuIIe bare samme vej.
- Dræbte I ham? - Næsten.
FIovmand skød ham i det raske ben og vi brækkede hans krykker.
Hvad Iaver du med den stjerne?
SkjuIer mig bag Ioven. Hør nu på mig.
Et dejIigt job venter på os. En pIukkemoden bIomme.
Kvæg?
Heste!
Den fIotteste fIok ikke-brændemærkede hingste.
Hvordan vidste I, at jeg var her?
Jeg sagde det.
Hør nu, Bambino ...
Jeg viI ikke høre.
Jeg viIIe bare sige ...
Forsvind!
Høre du ikke, hvad chefen sagde ...?
Jeg har noget vigtigt at sige dig.
Jeg så majoren på vej tiI den mexicanske grænse.
Det betyder, at han sIutter sig sammen med MezcaI.
Bønderne har ikke en chance.
HjæIp mig med at få majoren af vejen, så gifter jeg mig.
- Jeg gifter mig. - Med hvem ...?
Sarah eIIer Judith. Jeg har ikke bestemt mig.
Men jeg sIår mig ned hos bønderne ... for evigt.
For evigt ...?
Ja, for evigt.
Jeg viI gIemme foriden.
Sværg ved vores gamIe mor.
Måtte hun bIive en ærIig kvinde, hvis jeg Iyver.
Dét er en aftaIe. Jeg hjæIper dig.
Så skiIIes vores veje, -
- eIIers sørger jeg for, at du gIemmer foriden.
Du viI ikke forryde det.
Angående majoren, så tænkte jeg ...
- Det er mig, der tænker. - Det var dét, jeg tænkte.
Idiot!
Gringos ... !
Det er den pæne major.
Han har masser af penge.
- Sæt Dem her i sKYggen. - Tak.
Hvordan har min værste fjende det?
Nu er jeg Deres bedste ven ... !
Deres mænd skød på os i går.
StjæIer De mine heste, må jeg Iade Dem sKYde.
Men arbejder De for mig, får De dem.
20 ... for at jage mormonerne ud af daIen.
For 20 hingste viI MezcaI erobre Texas.
Er der en specieI måde, vi skaI udrydde det kryb på?
Dét må De bestemme.
- Der er kun én ting ... - Og det er?
Lad mig stjæIe 20 heste, når jeg har gjor arbejdet.
At arbejde er ydmygende. At stjæIe gør man med gIæde.
Jeff, foIkene skaI Iade hr. MezcaI stjæIe 20 heste.
Uden at sKYde denne gang.
Lad os skåIe på de 20 hingste.
- Hvornår angriber vi ...? - Når de mindst venter det.
Send en spejder ud at se på dem og giv mig besked.
Jeg sender EmiIiano.
Han kravIer ind under éns sombrero, uden at man opdager det.
Jeg regner med, der kommer 20 ... aIIe sammen revoIvermænd.
Bruger I ikke jeres våben, Iaver de jer tiI gødning.
Vores tro forbyder voId.
I tror veI ikke, at vi fire kan hoIde majorens foIk væk?
Vi må bede Herren om midIeridig dispensation.
Få den hurigt, broder.
Vi må bestemme os nu. EIIers har vi intet håb.
Men kun i seIvforsvar. Vi viI ikke dræbe.
Dét er da aItid noget.
Godt ... Lad os komme i gang.
Svinger nogen med sin højre, hvad gør I så?
Parérer med venstre og sIår med højre.
Jeg gentager:
Parér med venstre og sIå med højre.
Vi prøver.
Parér med venstre ... ikke med højre.
Se, hvad der skete ... Det er et spørgsmåI om præcision.
Svinger nogen en pæI mod dig, hvad gør du så?
Jeg ved det ikke.
Du dukker dig ... griber fat og trækker ham ned.
- Forstået? - Ja, broder.
Parat?
Nej ... ! Se nu, hvad du skaI gøre.
Se på mig.
Parat?
Husk ... det vigtigste er at være hurig. Forstået?
Erfaring er den bedste Iærer.
Er I ikke gode tiI at svinge armene, må I bruge fødderne ... som mig.
Op med dig, det er din tur tiI at prøve.
Bump ham op og ned.
- Du går hurigt frem ... - Vi har ingen tid at spiIde.
Han kIarer det nok.
Jeg tænkte ...
Er det et råd, kan du spare dig det.
Jeg viI bare høre din mening.
Spyt ud.
Tror du, nogen udspionerer os under den sombrero?
- Det er en aIvorIig muIighed. - Netop det, jeg tænkte.
VæseI ... ! Kom Iige.
Prøv med hinanden.
Der er vist en spion under sombreroen deroppe.
Hent ham.
Levende!
- Noget gaIt? - Ikke noget af betydning.
En mand oppe på kIippen ... VæseI inviterer ham herned.
HimIen beskytte vor ven.
Den må heIIere beskytte spionen.
Er du kIog, taIer du. Hvem sendte dig?
EmiIiano forråder ingen.
EmiIiano sige aIt. Jeg er en af MezcaIs mænd.
Majoren Iovede MezcaI 20 hingste, -
- hvis vi jager bønderne væk.
Du gennemfører ikke den pIan uden mig!
Jeg kender dig for godt. Du er som en åben bog.
Så Iad os se, om du Iæser rigtigt.
Du viI tage mexicanerens pIads, stjæIe de 20 heste -
- og så stikke af med VæseI og FIovmand tiI Frisco.
Tager jeg fejI?
Du Iæste rigtigt.
Godt, at du begynder at bruge hovedet.
ViI du gøre os en tjeneste tiI gengæId for dit eIendige Iiv?
- SeIvføIgeIig. - Sådan skaI det være.
Stop!
SKYd ikke! Det er EmiIiano.
MezcaI sendte os efter hestene.
Tag dem så i en far.
Bare tag jeres 20 heste og forsvind.
Jeg tager de to hvide.
2 ... 3 ... 4 ... 5 ...
- Hvordan gik det med bønderne? - Fint ... 6 ...
7 ... 8 ... 9 ...
- Dræbte I nogen? - AIIe sammen.
Børn, kvinder, gamIe damer ... aIIe sammen døde.
Dræbte I dem aIIe sammen?
Ja, katte, hunde ...
- Sikke en massakre! - Ja, dejIig massakre.
- 20 ... 21 ... 22 ... 23 ... 24 ... - I skuIIe kun tage 20.
StiIIe, eIIers tæIIer jeg forker.
30 ... 31 ... 32 ... 33 ... 34 ... 35 ...
Hvor er sheriffen?
- Hvem er De? - Hvem er De ...?
Jonathan Swift. Jeg hoIder kontoret i orden.
Sheriffen er ude.
Hvornår kommer han?
Fanger han dem, skuIIe han være tiIbage omkring ...
Fanger hvem?
Hestetyve.
Er det dem?
- Sheriffen! - Der er en vis Iighed.
Det er virkeIig dem.
Ved De, hvor de tog hen?
De sagde, de skuIIe tiI ...
... nu husker jeg ... tiI grænsen.
SIå pIakaterne op uden for kontoret.
Fanger jeg dem, skaI de bøde for det her.
De red tiI grænsen ... Vi ordner det, sherif.
AIIe børnene er i vognen.
VæseI, pas på børnene.
FIovmand, I går om bag huset.
- Ved du, hvor Tobias er? - Han gik vist ned tiI fIoden.
Og hestene? Hvor fanden gjorde du af dem?
Nå, hestene ... de er i sikkerhed.
Ser du noget, broder vagtpost?
Nej, broder sherif, ingenting.
Jeg mener ... Ja. De kommer, de kommer!
Gør jer kIar.
Det er Jonathan.
Majoren Ieder efter dig.
Hvad viI han?
Have retfærdighed.
En fIok af hans heste bIev stjåIet, og du skaI skaffe dem tiIbage.
Jeg kan ikke hjæIpe ham nu.
Du behoIder ikke aIIe hestene seIv, veI?
- HviIke heste? - Majorens heste.
- Kom du for at foræIIe mig dét? - BIandt andet ...
Der kom en mand tiI byen i dag -
- med overskæg, sherifstjerne og krykker.
En typisk sherif-krøbIing.
Han Ieder efter dem, der gjorde ham tiI krøbIing.
- Jeg sendte ham tiI grænsen. - Godt. Er det aIt?
Nej. Majoren kan snar være her.
Tak.
SeIv årsag.
- Jeg viI have min deI. - Tænkte jeg nok.
Hvorfor tog du ham med?
Han kunne ikke bIive i byen. FuIde foIk foræIIer jo sandheden.
Læg mexicaneren i vognen og hoId ham fuId.
JaveI, kompagnon.
Hvor fanden er Tobias?
Han kommer dér.
- Jeg troede, du var stukket af. - Nej, vi har arbejdet hårdt.
SkaI vi grave nogIe grave, nu hvor vi har tid?
I viI da ikke gøre stedet tiI en kirkegård?
- Hvordan eIIers stoppe majoren? - Med tro.
Troen er en uindtageIig fæstning.
Majoren viI ikke sKYde på forsvarsIøse kvinder og børn.
Han kan have ret.
ViIIe du sKYde på en fIok kvinder og børn?
Ikke på børnene.
ViI du ikke gøre det, viI majoren sIet ikke.
Hvad tænker du nu på?
Det er dig, der tænker ... og du kom igen med en god idé.
Lykkes tro-nummeret ikke, farves daIen rød af bIod.
De kommer!
Han spiIIer sit sidste kor ud.
Ryk frem ... Iangsomt.
Byder De mig ikke veIkommen, gamIe mand?
Jeres tavshed hindrer mig ikke i at ødeIægge jeres værdige fattigdom.
- Hvorfor spiIde tiden? - StiIIe!
Der er arbejde, der skaI gøres.
I dag bIiver en anstrengende dag for jer.
Men I får gIæden over at have tjent jeres penge på ærIig vis.
... for en gangs sKYId.
ØdeIæg aIt. Begynd med det hus.
Men ikke for megen råben. Jeg hader støj.
Brænd vogne og teIte, og jag de eIendige køer bor.
Så rider vi herfra ... og hr. MezcaI ordner resten.
Har De tabt mæIet, gamIe mand?
De har tabt sIaget, hr. major. ... fra det øjebIik De kom.
Andres mening, hvor idiotisk den end er, bør respekteres.
Man er veI dannet.
Jeff ...
Riv huset ned.
Gå i gang, gutter.
Jeff ... Jeff ...Jeff!
- Kom her. - ØjebIik, gutter.
Jeg har ændret pIan.
SkaI vi begynde med vogne og teIte?
Nej, det tror jeg ikke.
Jage køerne væk?
Generer dyrene Dem?
Jeg er ikke med ... Hvad skaI jeg gøre?
Respektér deres regIer. Vi er i deres hjem.
Læg jeres våben.
- Hvad? - Gør, som jeg siger.
Det viI gøre broder Tobias meget gIad.
Han hader sKYdevåben.
Jeg håber, Deres begrundeIse er god.
Der er en god begrundeIse, min ven!
Din pIan virkede som et mirakeI.
Sherif ... Dette er virkeIig meget pinIigt.
Se, hvad tro kan gøre.
Ja, i et riffeIIøb.
Så er det sket.
For øjebIikket ... men det sIutter ikke her.
- Ikke ...? - Jo, det sIutter her!
Det skaI sIutte her.
Disse ord sagde Prædikeren, Davids søn, konge afJerusaIem:
Deres hat ...
Der er en tid tiI at fødes, tiI at dø, tiI at eIske og tiI at hade.
Der er en tid tiI...
Brødre, her står, at der er en tid tiI at kæmpe ... og vinde!
At vinde, brødre!
UndsKYId, bror.
Nej, broder, Iad ham sIippe.
Kom så, broder ... ! SIå tiI!
- Tak, bror. - Rend mig.
Få samIet hestene og Iad os komme væk.
DaIen er jeres, men giv mig mine heste igen.
- HviIke heste? - Dem, I stjaI fra mig.
- Pas på, hvad De siger. - I er hestetyve og I ved det.
Majoren Iyver i hver faId aIdrig.
Har De været i Nebraska?
Det siges, at der er smukke græsgange dér.
Det med Nebraska Iyder ikke så dårIigt.
Hr. major ... Nebraska er den vej.
- Tak ... - GIem det!
Jeg takkede Herren, broder.
Satans hånd har forIadt denne jord.
Modtag vor ydmyge tak, Fader.
Hvad skaI det her betyde?
Se!
- Hvad er dét? - Det er vores mærke, broder.
Det er Lovens HeIIige TavIer.
Du ved seIvføIgeIig ingenting?
Jeg syntes bare, de mennesker skuIIe have deres tab dækket, så ...
Og så?
Jeg er ikke gaI på dig.
Jeg er gaI på vores mor.
Hun skuIIe have kvaIt eIIer druknet dig ved fødsIen.
Din frække, Iumske søn af en ...
Vær ikke vred, sherif. Det var skæbnens hånd.
Vent.
Gå ad heIvede tiI med din skæbne og søstre og brødre -
- forfædre, køer og det heIe.
AItid uheIdig!
Lad os bede.
Herre, tiI Din ære Iøfter vi vor kærIigheds bæger.
Tag i din foId dette viIdfarne får, -
- som angrende har kastet sit syndens våben -
- i Din tiIgiveIses Iutrende iId.
Omskær de onders sæd, der begrænser hans sjæI.
Tag ham atter i Din ånds Iys.
Han skaI arbejde, tiI han udmattes af træthed.
Han skaI dyrke disse vidder, -
- så og sanke høsten af sit arbejde, -
- fæIde skove, bygge huse og avIe kvæg.
Og efter hver dags sIid -
- vender han hjem med fryd over sin træthed.
Sammen med sine kære viI han takke Dig, Herre, -
- fordi Du Ieder ham gennem hans jordiske Iivs trængsIer.
Vi takker Dig for Dine mange veIsigneIser -
- og håber aItid at være Din kærIighed værdig. Amen.
Hvor er vores nye broder?
Hvorfor viI du ikke have mig med, Bambino ...?
Forsvind, hvis du ikke viI pIøkkes i ryggen, mens du sover.
- Jeg er din bror. - Jeg er begyndt at tvivIe.
Jeg tager vestpå tiI CaIifornien, så du rider mod øst.
Har du set tre udskud?
Der Iigner bødIer ...?
- Er det dem? - Ja, de pIyndrede mig.
De viIIe også hugge mine støvIer, men de så dig og stak af.
- HviIken vej red de? - Den vej.
TiI CaIifornien ... !
Tekstet af Arne SeIdorf